År 1916 hade första världskriget nått ett dödläge.
Frontlinjen bredde ut sig från Engelska kanalen till de schweiziska alperna.
Miljontals liv hade förlorats.
För att häva dödläget kallades civila gruvarbetare in-
för att gräva tunnlar under fiendens linjer.
Det var början på ett hemligt underjordiskt krig.
Följande skeende grundas på verkliga händelser...
Armentières i Frankrike, maj 1916. Nio meter under västfronten.
Pappa, pappa.
Löjtnant Woodward.
Jag är er nya befälhavare.
Jag söker sergeant Simpson.
Prata med korpral Fraser. Där uppe. -Jag tror inte att jag hittar ut.
Följ sidogången i nio meter. Ta sen till höger.
Det är trångt, men det går. Där finns ett schakt. Ta till vänster efter det.
Sen finns det ett schakt till, som leder upp i dagsljuset.
Tack.
Vad heter du, minör? -Tiffin.
Jag hörde nåt. Där borta.
Hör ni? Lyssna.
Man hör dem gräva.
Där. Det är tysken. De kommer igenom här. Jag svär.
Ljudet du hörde, lät det så här?
Just det.
Det är ditt hjärta.
Va? -Känn efter.
Du hör ditt eget hjärta slå.
Se till att klippa klorna på den.
Annars kan den jäkeln vara död och ändå sitta på pinnen.
När slutar ditt skift?
Tvinga mig inte att stanna.
Snälla...
Här lägger vi biljardrummet. -Har du nånsin spelat biljard, Tom?
Vi är världens bästa på det. -Säger vem?
Alla. Vi är bäst på biljard, ridning, gruvor...
Och skitsnack. -Knip käft, grabbar.
Percy och Ginger. Avlös Sneddons.
Okej. -De har nog grävt till Kina nu.
Då tar vi med några ätpinnar tillbaka.
Vem är du? -Löjtnant Woodward, er nye befälhavare.
Är det du som är Fraser?
Jag söker sergeant Simpson. -Han är död.
Minör?
Norm Morris. -Fast vi kallar honom "Överlevar'n".
Eller ibland, "Hans Gänglighet". -Tom Dwyer.
Billy Bacon. -Svarar på "Strimman".
Morris, du får ta över lyssnarposten vid... Var var vi?
102:a vänster. -102:a vänster.
Följ med honom, Dwyer. -Ja, sir.
Visa mig till officerarnas skyddsrum.
Sir. Den här vägen, sir.
Gör plats! Gör plats! Sårade som går. Gör plats!
Kom igen, rör på er!
Sårade som går. Gör plats!
Kom, sir.
Bårbärare!
Tiffin! Upp med dig. Nu!
För guds skull, Australien, det här är för officerare.
Woodward?
Bill McBride. Jag undrade just när vi skulle ses.
Vi utbildade oss till gruvarbetare samtidigt.
Clayton, Northumberlands fysiljärer. -Woodward, tunnelkompaniet.
Du är väl explosiv, Woody? -Jag smäller av när som helst.
Hur länge har du varit här? -Två dagar.
Det känns som ett år. -Efter ett år känns det som livstid.
De fick oss nästan.
Tyskarna kulspruta hittade oss. -Boris. En lada vi kallar Röda huset.
Som Gibraltar. Artilleriet har beskjutit den i en vecka.
En direkt träff skulle fan hjälpa.
De har ett eget skyddsrum, vet du.
Han behöver bara lite luft.
Var kommer du ifrån?
Wollongong, sir. -Kolgruvearbetare?
Guld, va? -Silver och bly. Broken Hill.
Nån käresta?
Hustru.
Hustru? -Käresta.
Har du nåt fotografi, Tiffin?
Hon är...
Min mamma, sir.
Ni är väl inte ens riktiga soldater?
Så, vad i jösse namn gör ni här? -Gräver tunnlar under tyska linjer.
Och skyddar skyttegravarna från tyska tunnelgrävare.
Som inte dök upp förrän ni kom. Och nu försöker göra samma jädra sak.
Och? -Det var illa nog att bli bombade...
...och beskjutna. Nu hotas manskapet underifrån också.
Är han skadad, skicka honom för böveln till sjukstugan! Annars, ut i tjänst.
Oavsett, ska han inte vara här. Och inte du heller.
Bra att kännas behövd, va? Tiffin?
Man vill ju inte våga livet för ingenting.
Clayton är reko. Han är pressad och utmattad.
Han döljer det bra. -Folk gör det.
Det vore synd att låta det här gå till spillo.
En skvätt te, gamle kompis?
Så gärna.
Ingen fara, Tiffin. Ingen fara.
Queensland, 18 månader tidigare.
Hallå? Är det nån hemma?
Jag hittade de här lymlarna vid floden. Är de dina?
Oliver, är det du? -Mrs Waddell.
Colin och Gordon. Tvätta av er innan er pappa kommer hem. Nu, tack.
Jag hoppades få träffa Moffatt.
Du kommer för sent. Han tog värvning. -I beridna infanteriet?
Hur var Papua? Vi trodde att huvudjägarna tog dig.
De såg på mitt huvud, sen stack de.
Men, mrs Waddell, jag hade gärna stannat där för evigt.
Ställ hästen i stallet och kom in. Vi vill höra om allt.
Kom.
Är det du, Isabel?
Han är major nu. -Det förvånar mig inte.
I skolan kallade vi honom kapten. -Några klagomål?
Nej. Vi vågade inte. -Sån är han, vår Moffatt.
Ja? -Gordon kan hålla andan...
-...i över en minut. -Verkligen?
Titta. En, två, tre, fyra, fem-
sex, sju, åtta, nio, tio...
Var är han stationerad? -Vi vet inte. Egypten, tror vi.
Du hamnar väl i ingenjörstrupperna. Jag vill inte ha lärt dig i onödan.
De har bett mig avvakta. Gruvan måste hållas igång.
Koppar. -Vi får inte upp det fort nog.
Hur många bomber behöver de? -Armèn behöver ammunition.
Och bra manskap. Framför allt.
Woody! När kom du tillbaka?
Hur var Papua? Vad gör du nu? Ska du bo hos oss igen?
Får han det, mamma? -Lugn, Marjorie. Och säg mr Woodward.
Marjorie. -Mr Woodward.
Svaren är: För två dagar sen. Varmt. Jag ska jobba i gruvan.
Och tack, men jag bor i stan.
Är den till mig? -Men det är trams. För barn.
Nej, den är vacker. Jag älskar den. Tack.
Ser han inte snygg ut? Vissa män är födda till att ha uniform.
Tycker du inte det, Woody? Mr Woodward?
Jo.
Kan jag få lite te, mamma? -Om du fyller på mjölkkannan.
Och knyt hårbandet. -Ja, mamma.
Hon är så vuxen.
Hon tycker det. Men jag tycker att hon har en bra bit kvar.
Vad är det nu, då?
Jag gick runt hans flank. -Nej då.
Jag tror att Colin gick runt din flank.
Mr Woodward. Får kvinnor gå ner i gruvor?
Jag tror inte det. De tror att det ger otur.
Så bra. För jag vill nog inte vara så långt under marken.
Det måste vara klaustrofobiskt. -Jag gillar det rätt bra, där nere.
Verkligen? Varför?
Det är mysigt.
Mysigt...
Marjorie! -Ursäkta...
Är allt bra? -Ja, jag...
Gå och tvätta dig med detsamma.
Ursäkta. -Ena stunden vuxen, nästa ett barn.
Sexton är en väldigt besvärlig ålder.
Nu när Moffatt är borta, får du lova att besöka oss så ofta du kan. Bra.
Mr Woodward, hoppas att du kan ursäkta mitt beteende.
Så klart. Tänk inte mer på det.
Tja... Hej då.
Marjorie Waddell, hade du nåt med det här att göra?
Det var mitt eget fel. Han kom ut i lusernfältet i morse.
Han led av gaser på vägen hit.
Det var nog därför vi kom hit så fort.
När jag kom, lossade jag sadelgjorden. Jag glömde väl att spänna den igen.
Så korkat av mig.
Du är väl inte skadad? -Nej då, allt är bra. På allvar.
Tack för teet, mrs Waddell.
Mr Waddell. -Oliver.
lsabel.
Hör du nåt?
Det är nåt fel på det här satans ljuset.
Det gör det bara mörkare. -Det är inte ljuset, Överlevar'n.
Det är luften. Det finns inte nog med syre för att det ska brinna.
Herregud.
Det kunde vara värre. -Tommo, hur skulle det gå till?
De kunde skicka oss till Hill 60.
Vad är det? -Messinesåsen.
På andra sidan gränsen, vid Ypres.
De i 40:e skickades dit igår.
Tysken har åsen. Våra killar försöker slåss i träsk och sumpmark.
Det sägs att skyttegravarna är som blodfyllda floder.
Det är nog bara löst prat.
Tyst på dig, din lille fan. Du tar död på oss allihop.
Norm...
Hur visste du att det inte var jag? -Rena turen.
Herregud.
Är han död?
Vi säger väl oavgjort, Tommo?
Satan.
McBride.
Position? Upprepa.
Hur många?
Okej.
102:a har sprängts.
Några skadade? -Två saknade.
Morris och Dwyer.
Hur är luften?
Om de var nära... -Inte en chans. Inte en jävla chans.
De kan ha hittat en luftficka. Skikten håller ibland.
Vi stötte på några i Papua. De är riktigt...kompakta.
Det är meningslöst. Hela jävla grejen.
Kom igen, killar.
Stålsulor. Tyska.
Vilka idioter. Man hör dem på långt håll.
Pappa. -Jim, flytta dig.
Är allt bra, pappa?
Hjälp mig.
Det är Tommo.
Det är Överlevar'n. -Är det ni?
Håll ut. -Tack, gode Gud.
Försiktigt. -Får ni ut mig?
Jag trodde att det var ute med mig.
Se upp med glasögonen.
Försiktigt. Försiktigt.
Trodde du att du skulle slippa det satans kriget så lätt?
Morris, hör du mig?
Tommo. Tommo! -Morris, hör du mig?
Tommo är där inne. En man är begravd.
Tommo! Tommo! Nej!
Ta upp Morris till sjukstugan, Fraser. -Kom här.
Det kommer en nästan var dag.
lnget frimärke. Och ingen avsändare.
Vad betyder de? -Att jag är en fegis.
Det är du inte! Du gör din plikt. -Tyst nu, Marjorie.
Han vet hur man stoppar det. -Håller du med?
Vi får hoppas att det inte blir fler. -Några till, så har jag en hel höna.
lsabel!
Saknar du Papua?
Jag är orolig för arbetarna. Bougainville är en tysk koloni.
Skickas flottan dit... -Vad ska de ha Papua till?
De har ju tagit sig vatten över huvudet i Europa.
Det sägs ändå att allt kommer att vara över till jul.
Marjorie, dukar du av? -Ja, mamma.
Det är nog bäst att lägga tillbaka dem, Woody.
William?
Det är Moffatt.
Mamma?
Ta barnen till deras rum, Marjorie.
lsabel. - Kom nu, pojkar.
William, berätta.
Det är inga goda nyheter, är jag rädd.
Varför skickade de det beridna infanteriet till Gallipoli, Oliver?
Det är väl bara klippor?
Är det inte bara klippor?
Jag vet inte, sir.
Jag vet inte.
Marjorie. -Du måste inte åka.
Bara för att Moffatt...du vet.
Du måste inte åka till kriget.
Jag skulle inte stå ut då.
Saken är den... -Att jag var kaputt. Slut.
Han fick ut mig. -Du borde inte ens ha varit där.
Jag vet fortfarande inte vad jag hörde.
Det kanske var mitt hjärta och inte tyskar jag hörde.
Det är klart att det var dem. -Det spelar ingen roll.
Bra jobbat, Strimman. -Från fysiljärerna.
Så generöst. -Hälsa dem.
Det är nog ingen bra idè, korpral.
Tiffin.
Vi ansåg dig förlorad, Överlevar'n. -Nej då.
Jo, det gjorde vi. Jo, det sa du ju. -Skriv klart brevet, Wal. Eller sov.
Löjtnanten kunde det där om skikt. Hur de hålls upp och så. Därför grävde vi.
Tom Dwyer är död för att Woodward begick ett ödesdigert misstag.
Det lär inte bli det sista.
Han är okej. -Varför tog han då värvning så sent?
Vill nån ha den sista smörjoljan?
Jag dödade tyskar långt innan det blev hans tur.
God kväll. - Sitt kvar.
Det förvånar mig att du är här. -Hörseln kom tillbaka.
Läkaren hittade inga fel på mig. -Vad synd.
Cigg? -Ja, tack.
Det betyder otur.
Att tända tre cigg med en tändsticka. -Vid den första ser krypskytten dig.
Vid den andra siktar han in sig. Vid den tredje skjuter han huvudet av dig.
Han måste vara en jävel på att skjuta om han ska träffa mig här.
Man vet aldrig vem som tittar på en.
Jag skriver till Tom Dwyers familj.
Om han hade några ägodelar som ska skickas hem, ta dem till mitt kvarter.
Officerare på väg! Givakt!
Woodward? -Ja, sir.
Ni är visst sprängare. -Jag vet hur man spränger gruvor...
Ni vet väl att tyskarnas kulspruta i Röda huset kan enfilera skyttegraven?
Enfilera? -Skjuta längs med den.
Ja, sir. -Hur mycket sprängämne behövs...
...för att spränga huset? -Det beror.
Hur mycket behöver ni för att det ska bli rätt gjort?
25 kilo. -Har vi det eller måste vi rekvirera?
Vi har det. -Det finns en lyssnarpost vid 105:e.
Då är vi runt 20 meter från Boris. -Om vi gräver därifrån så tar det...
Tre skift, nio meter per dag. Två, tre dagar.
Få det gjort före gryningen. 04.00.
Clayton, gör en öppning i taggtråden. -Artilleriet ger er en timme.
Ja, sir. -Sir.
Han hade då bråttom ut. -Han åker inte ens tåg i tunnlar.
Vi måste upp ur skyttegraven...
...och ut i ingenmansland och aptera en laddning.
Jag behöver två frivilliga.
Jag tar det, sir. Jag vill, sir.
Sätt dig ner, Tiffin.
Jag tar det.
Här.
Det är inte riktigt er grej, va? Jag trodde att ni var som vombater.
Ska ni ta lite luft? -Vi ombads att spränga Röda huset.
Ni missar ju bara.
Sätt detonatorn där borta.
Då är det dags. De börjar igen i gryningen.
Ni har aldrig varit ur skyttegraven, va?
Jösses.
När vi kommer upp, hukar vi oss utan att klumpa ihop.
Ser ni en lysgranat, stå still. Kasta er inte ner, de letar efter rörelse.
Håll ett öga stängt tills den slocknar, så ser ni bättre när det blir mörkt.
Tack.
Har era grabbar klippt av taggtråden? -Löjtnant Clayton är ute.
Han är inte tillbaka än. Vi täcker er.
Då kör vi.
Det är Boris. Han har inte sett oss. Den jäveln provar bara lyckan.
Okej. Då kör vi.
Beredda?
Vi måste under det.
Det måste finnas en källare.
Hallå...
Åh, herregud.
Vad är det? -Den är för kort.
Tror du att du kan hämta detonatorn?
Vi försöker i kväll. -Då har de hittat laddningen.
Kan du hämta den? -Jag tror det.
Håll dig på magen. När du närmar dig, vissla lågt för att identifiera dig.
Om britterna ser nån rörelse...
Vem är snabbast i kompaniet?
Behöver ni nån som springer? -Ja.
Strimman är jävligt snabb.
Herregud.
Är det en av de våra?
lngen aning. Stackars sate.
Stanna här. Morris kommer snart.
Vänta. Vänta, sir.
Vem är du?
Clayton?
Var fick de dig?
Mary... Mary.
Nu är allt bra. Vi tar hem dig till Mary.
Okej? Ta det lugnt nu. Kom. Kom nu, sir.
Kom nu.
Hjälp mig.
Första förband. -Var är han skadad?
Vänster ben ovanför knät.
Herregud.
Nej! Vänta.
Den jäveln har ett mönster.
Tack, kompis.
Be för att de inte har upptäckt den.
Tack.
Sir...är ni skadad?
Jag tror inte det.
God dag, mr Woodward. -Marjorie.
Hur är det där hemma?
Vi klarar oss.
De har bildat en gruvbataljon.
Det är hemligt, tror jag. De söker gruvarbetare och ingenjörer.
Jag har tagit värvning.
Om några veckor ska jag utbildas, sen skickas jag väl iväg till kriget.
Jaha.
Marjorie, jag är nästan tio år äldre än dig.
Du är bara 16. -Jag fyller 17 om en månad.
Jag skrev på i morse.
Jag vill fråga om jag får skriva till dig medan jag är borta.
Jag skulle bli glad om du skrev till mig.
Om du ber mig att vänta på dig, måste du först fråga min pappa.
Tack, för att du tog dig tid att träffa mig.
Kom nära.
Om de ska göra en offensiv, så är det nu.
Där vi är mest sårbara. -Vänstra flanken.
Vad som än sker, måste vi hålla vår linje. Förstått?
Ska ni straffångar spela, eller?
Okej, pojkar. Sätt igång. Tre lika. Nästa lag som tar poäng vinner.
Kom igen, Australien. -Kör!
Okej, vänd om. Tillbaka.
Er boll. Australien.
Kom, pojkar. Vi är starka nu. Håll den i mitten. Nu tar vi i.
Var är min ytter? Spring, Billy!
Spring, Strimman!
Seger för australiensiska tunnelkompaniet med 6-3.
...parlez-vous Fröknarna från Armentières, parlez-vous
De gör't med snille, de gör't med smak Kör nu upp ditt finger där bak
Fröknarna från Armentières, parlez-vous Fröknarna från Armentières, parlez-vous
Pojkarna från landet vill ha sitt Kommer till er med sin åsnepitt
Fröknarna från Armentières, parlez-vous Fröknarna från Armentières, parlez-vous
Vad står på, löjtnant? -Kapten.
Grattis, sir. -Tack, sergeant Fraser.
Åh, schassen. -Lediga.
Vi ska längre upp på linjen. Vi åker vid midnatt.
Varför får ni lämna skithålet först? -Bara riktiga soldater får det.
Vart ska vi, sir? -Belgien.
Hill 60.
Hämta era grejer.
Okej, grabbar, sätt igång.
Håll ner huvudena, killar. -Jag glömde nästan.
En present från tysken.
Han ville tacka för all hjälp. -Tack, kompis.
Det blir bra, killar.
Messinesåsen i Belgien, 3 november 1916.
Är det för tidigt för en tuting, sir?
Det är aldrig för tidigt.
Jag klarar mig. -Ta dem. Du är bara skinn och ben.
Kom igen, nu. Hon skickar nog ett nytt paket i morgon.
De passar bra. -Elsa är bra på att sticka.
Hon har säkert stickat sig en ny make.
Som ser bättre ut än den gamle.
Din son blir en duktig rugbyspelare. -Jo, jag vet.
Och han växer än.
Tog ni värvning tillsammans?
En rekryterare kom till stan.
Han fick grabben sugen på äventyr och att få se världen.
Han hade aldrig sovit en natt borta, men nappade direkt.
Elsa fick nästan slag. Eller hur, Wal? -Jo.
Man kan ju inte ta tillbaka värvningen. Så jag sa till Elsa:
"Jag har skött honom hela livet. Om jag tar värvning, får jag hem honom hel."
Elsa visste inte vad som var värst: Om pojken åkte ensam-
eller om båda åkte.
Hon har stickat som en galning sen dess.
Släck de satans lyktorna!
Stanna här.
Var ligger Fosse Way? -Norr är däråt.
Å det hållet.
Där ligger Hill 60.
Fraser, hitåt!
Kom nu, killar!
Är allt bra, Wal? -Kom igen, res dig.
Var är de andra?
Sir!
Vi glömde de satans barnen. -Vem?
Unge Sneddon, Tiffin och Bacon. -Walter! Wal!
Hur når de oss? Vi är ju bakom linjen. -De är högt upp.
Walter! Här borta!
Helvete! Vi gick fel.
De är till höger. Runt åtta meter bort.
Är ni beredda?
Walt, vi kan inte stanna här.
Jag springer åt vänster och drar på mig elden.
När ni hör dem skjuta, spring som fan. Och stanna inte förrän ni är framme.
Jag är dubbelt så snabb som ni.
Jag kommer dit före er.
Kom, Walt.
Håll er längs marken. -Tiffin!
Wal! Här borta, kompis!
Kom bara.
Är Strimman kvar där ute?
Billy?. Billy Bacon?
Strimman?
Kom de hem?
De är hemma!
Strimman! -Spring!
Kom igen, Billy!
Billy! -Strimman!
Kom igen, Billy! -Spring!
Bår! Bårbärare!
Strimman?
Så det är Guds förbannade verk?
Ta hans bricka och lönebok.
Vi begraver honom i morgon bitti.
Kom nu, Frank.
Kapten Woodward, tunnelkompaniet.
McBride? -Kapten McBride, faktiskt.
Var har ni varit? Jag har väntat flera timmar.
Vilket jävla ställe, va?
Dina mannar kan sova där inne. -Stuva in era saker.
Sov några timmar. -Några timmar?
Jösses. Då blir de bara blödiga. - Kom nu.
Har du sett tunnlarna?
Du har en stor överraskning framför dig.
Kom. Officerarna bor här borta.
Jag kan lika gärna sova här så länge.
Det är våtare här än där ute. Fler råttor än i satans Frankrike.
Det är åtminstone belgiska råttor.
Förändring är lika bra som semester.
Ha era skyddsmasker inom räckhåll.
Vi är i alla fall under jord igen.
Och vi kommer att stanna under jord.
På ett eller annat sätt. -Vad menar du med det?
Så här blir det nu. Vi får ducka för bomber och splitter.
Sen får man plötsligt en kula i magen, som stackars Strimman.
Skicklighet betyder inget här heller. Uppäten av råttor-
eller mördad i mörkret av tysken. Och levande begravd som lön för mödan.
Det var ju upplyftande att höra.
Mr Waddell.
När åker du iväg? -Om cirka tre veckor.
Då är det väl bäst att du kommer in. -Jag skulle vilja fråga dig en sak.
Jag vill ha din tillåtelse att skriva till Marjorie medan jag är borta.
Och...jag vill umgås lite med henne innan jag åker iväg.
Jag vet. -Tusan!
Emma. -Ja?
Jag tar min promenad nu, om du vill följa med.
Din promenad?
Ja. Vill du följa med?
Så klart.
De har aldrig promenerat tillsammans.
När jag kommer tillbaka-
ska vi promenera varje dag.
Hör ni nåt?
Sergeant Babek, får jag fråga en sak?
Vilka gruvor jobbade ni i?
l Bayern. -Bayern är ju stort.
Känner ni till gruvan i Eisenheim?
Har ni hört talas om den? -Nej.
Det är min hemstad.
Det finns en kyrka där, utan klocka.
Den rekvirerades till krigskassan. Mamma skrev till mig.
Först tog de metallskrot.
Och sen kyrkklockan.
Nu har till och med prästen försvunnit.
"Var dag gråter vi för vår lilla pojke och ber för att han kommer hem oskadd."
Fortsätt. - Får jag ta en titt? -Varsågod.
Du, Överlevar'n. Kolla på Hill 60.
Är det allt? -Vad förväntade du dig? Matterhorn?
Nej, men nåt större än en simpel jordhög.
"Berlintunneln"? -Den går så djupt under tyskarna...
...att den nästan når till Berlin. -Bara lera.
Som att gräva i ett träsk. -Blåleran är längre ner.
Hela området är under havsytan.
Att hålla vattnet borta var deras största problem.
Var? -Nu är det vårt problem.
Vi är 25 meter ner. Direkt under tyskarna. Hill 60 ligger rakt ovanför.
Flanderns blålera.
Så vacker. -North, kanadensiska tunnelkompaniet.
Tysken är uppe i sanden. Han kommer inte åt oss. Nej då.
Följ mig.
24 000 kilo ammonal.
4 000 kilo bomullskrut.
Jag aldrig sett nåt liknande. -Nej, det har ingen.
150 meter ditåt ligger Caterpillar-gruvan.
Där finns det 30 000 kilo.
Det finns 21 stycken. Vi har underminerat hela Messinesåsen.
Nästan en halv miljon kilo ammonal.
När det här sprängs, blir det världens största explosion nånsin.
Varje mina har detonatorer och ledningar till ytan.
Vi måste bara hålla skiten torr. Och hemlig för tysken.
Nej, tysken har ingen aning.
De tror att vi gräver brunnar.
Det här tar slut på kriget.
Helt och hållet. Tänk på det, va.
När tänker de detonera?
De tar bort mig.
Det är upp till er nu.
Allt beror på er.
Stackars sate.
Ja. Han sover här nere. Han har inte varit uppe på ytan på tre månader.
När ska de spränga? -Ingen vet.
Det kan dröja månader. -Vad väntar de på?
Jag är gruvarbetare, inte general. Men det är nog enkel matematik.
Spränger vi nu, dödar vi som bäst några hundra tyskar.
Men om de tror att vi ska anfalla-
proppar de skyttegravarna som sardinburkar.
Då dödar vi tusentals. -Med rätt tajming...
...tiotusentals.
Hörde du?
Nej.
l Spanbroekmolen var de 12 meter ner förra veckan.
De sa att de hörde ljud underifrån.
Underifrån? -Ja, mycket djupt underifrån.
Jim, kolla varje stötta härifrån och ända ner till Berlintunnelns slut.
Ta med dig Walter och Ginger. -Jag tar Caterpillar.
Överlevar'n, vi har 26 lyssnarposter. Kolla alla. Ta med Percy.
Okej. -Fraser, kolla vattenståndet.
Jag vill veta djupet från ytan och vart vattnet tar vägen.
Jag vill veta det exakta djupet där sand blir till lera.
Ta med dig Tiffin. -Ja, sir.
Kom, Tiffin.
Skjut när ni är redo.
lngenting. -Försök igen.
Det är blålera.
Jaså. Och? -De gräver minst 25 meter under oss.
Jag tror att fienden har minerat allt.
Babek, inser ni verkligen hur mycket sprängmedel som krävs-
för att spränga 25 meter lera i luften?
Överste, det är enda förklaringen. -Det är skrattretande.
Det är helt omöjligt.
Nej, allt är bra.
Lite väl nära.
En kula från en krypskytt. Den hade ställt till det för knoppen.
Jag såg en som träffades. Halva huvudet åkte av.
Bara hans leende var kvar.
Hur gammal är du?
Sexton.
När de kom på det, blev jag bårbärare.
Så jag skulle slippa krigets fasor.
Bår! Bårbärare!
Bårbärare!
Kom, nu går vi.
Som att stoppa tidvattnet med ett futtigt sandslott.
Längst upp är det mest sand. Leran börjar vid runt 9 meter.
Vattnet sipprar ner till leran.
Hittar det en tunnel blir det till en satans flod.
60 man pumpar dygnet runt för att hålla vattennivån.
Förlorar vi några av dem, blir gruvan helt oanvändbar.
Var kommer de här ifrån?
De tar allt de kan komma över.
All skog är nerhuggen eller bortbombad.
Det är ek.
Pappa är snickare. Efter kriget ska jag avlägga gesällprovet.
Och komma upp ur de satans gruvorna.
Det kommer nog från den förstörda kyrkan i stan.
Katedral. Katedralen i Ypres.
Troligen.
Är det tunnelns lägsta punkt? -25 meter, ja.
Kan vi bygga ett schakt och ta ut vattnet genom?
Kanadensarna försökte. Britterna med. Mittdelen är instabil.
Schaktväggarna kollapsar efter cirka 2 meter.
Och det är jäkligt svårt att forsla vatten 25 meter rakt upp.
Vi har väl el där nere?
Vi föreslår att gräva ett schakt ner till en mingång under Berlintunneln...
...och installera elpumpar. -Det borde frigöra minst 60 man.
Rutledge?
Det är mer än 25 meter djupt. Kan en elpump lyfta vatten så högt?
De nya gör det, sir. -Ett schakt är inte görligt.
Det är ingen ny idè. Det är omöjligt utan att väggarna kollapsar.
Har ni varit där nere, överste?
Okej, det var allt.
Tack, sir. Jag ber om ursäkt för att ha tagit er dyrbara tid i anspråk.
General, vår plan är olik de tidigare. -Hur?
Vi gräver inte från ytan. Vi bygger schakttaket 6 meter under markytan.
Vi bygger gallerier som rymmer grävarna och döljer blåleran.
Kapten Woodward, 6 meter ner? Då hamnar ni i kvicksanden.
Ni har fel...överste.
Vi kommer just ovanför den våta sanden. Det är själva poängen.
Stålsektioner kontrollerar vattnet och avvärjer kollapser.
Vi tvingar stålsektionerna neråt.
Och hur lång tid tar de här galenskaperna?
En ungefärlig uppskattning? -Hur länge?
Tre veckor. På ett ungefär.
Kom igen, fortsätt! Kom igen!
Ett till.
Ja.
Vi måste ändra riktning. 30 grader vänsterut.
Uppfattat.
Nästan där. -Ös ur det. Sätt upp domkrafterna.
Var beredd med stålsektionen. Den ska längre ner i leran.
Den är igång, sir.
Det sprutar inte ut, precis.
Vad händer, Tiffin?
Jag vet inte, sir. Det verkar funka.
Det fungerar i den änden.
Det måste vara för högt tryck.
Rapportera till mig i morgon bitti.
Ja!
Om pumpen går sönder, då? -Vi har en reservpump redo, sir.
Vid schakttoppen har vi en lyssnarpost och två avledande tunnlar.
Jag kan visa er, sir. Det går fort. -Det behövs inte.
Det är högre aktivitet i den andra avledningen.
Tysken är nog på väg igen.
Då fungerar det. -Han har varit tyst i fyra minuter.
Han kan vara redo att spränga.
Låt dem. Är det bara ni två där? -Bara jag.
Var är Walter? -Han hämtar te.
Va? Övergav han sin post? -Anmäl det.
Varför är inte du på din post? Har du beordrats därifrån?
Sir, lyssnarna har tillstånd... -Jag känner till deras order, kapten.
Gå tillbaka ner igen.
Om ni ser Walt, säg åt honom att inte...
Sir...
Pappa vill gärna ha te vid den här tiden.
Jim. Jim!
Pappa!
Pappa ! -Jim!
Pappa!
Pappa, pappa!
Pappa!
"...upprätta er, stödja er och ge er fasthet."
"...i all evighet, amen."
Sir?
Jag ville ge dig den här.
Till din flicka.
Jag gjorde den av det där träet ni gillade.
Från katedralen.
Den är vacker.
Den här lådan gjordes av trä från Ypres katedral av en ung kille, Frank Tiffin.
Du får säkert träffa honom när allt är över och tacka honomför hantverket.
Här finns två tunnlar nära markytan.
Vi har hört grävaktivitet i båda.
Men tunnlarna blir inte längre.
Det är obegripligt. -Just det. Och de döljer inte ljuden.
Vilket innebär? -De är avledningsmanövrar.
Avledningsmanövrar... Från vad?
Gruvor. Djupa gruvor. -Men, Babek!
Med all respekt, överste, om tunnlarna ska avleda oss, finns det nåt här.
Rakt under Hill 60.
De är under oss.
Se efter. Babek, kan vi gräva ett schakt genom den våta sanden?
Ta reda på vad som är på gång där nere.
Vad är det? -Vet inte.
15 grader, 6 meter framåt och 5 meter ner.
lnget.
En anfallstunnel? -Nej. Det är annorlunda.
Som nåt slags schakt. -Genom den våta sanden?
Nej. Det kan det inte vara.
Blålera. Det funkade.
Du. Upp.
Är de under oss?
Vi gräver det här schaktet för att ta reda på just det.
Vi kan väl flytta fronten 100 meter? Så blir deras grävande förgäves.
Vi intar en position och håller den.
Jo, men vad spelar några meter hit eller dit för roll? Europa är stort.
Vi har varit här i två år. Varenda centimeter är indränkt av tyskt blod.
Tror du verkligen att de där uppe skulle ge efter det minsta?
Du förstår ju inget om krig.
Woodward. Woodward!
Kapten Woodward! Upp!
Vi spränger på torsdag morgon, i gryningen.
Det är om 36 timmar. -Ni spränger Hill 60 och Caterpillar.
McBride, du sköter reservsprängningen. -Ja, sir.
Det blir totalt 21 sprängningar. Era blir de två sista i raden.
Det är avgörande för hela operationen att varje gruva sprängs i rätt följd.
Ja, sir.
Sprängningsordern.
Hade du lyssningstjänst?
Allt tyst, sir. Bortsett från några pip.
Råttor? -Antagligen.
Troligen råttor...som parade sig. Så lät det i alla fall.
Varför tror du det? -De pep liksom regelbundet.
Var?
Lägre lyssnarposten i Berlintunneln.
En vinsch.
Det är ett schakt.
Precis här.
Rakt ovanför gruvgången vid Hill 60. -Vi har beräknat djupet.
Ja? -19 meter, sir.
Vi spränger om tio timmar.
När kommer de ner? -I den här farten...om nio timmar.
Det här får du personligen ta ansvar för.
Gör vad du måste, Woodward.
Vi gräver en anfallstunnel. Från Berlintunneln till position 60.
Precis ovanför gruvgången? -Ja.
Rena självmordet. -Det är en order, sergeant.
Då kör vi. Kom, nu går vi.
Gå. Fixa nåt att äta.
3 meter fram, 5 meter upp.
Resistansen är bra. -Kolla igen.
Kopplades ledningarna in igen efter förra testet?
29 minuter.
Jag går ner igen.
De anfaller snart. Skicka förstärkning!
På tre. Ett, två, tre.
De är nästan rakt över oss. -Vi apterar.
Nej, då sprängs allt. Vänta tills de är mindre än en meter bort.
Spräng sen en inslagsmina. -Mindre än en meter?
En dryg meter till. -Vi hinner inte.
En dryg meter till, Fraser. Sen kan du aptera laddningen.
Du är för långsam. -Det är nåt på gång.
Där ute finns det tusentals soldater.
Fortsätt gräva.
Aptera laddningen.
Fixa sandsäckarna.
De gjorde det!
Gissa vad, Mutter ? Jag kommer hem.
Ta det lugnt, pojkar. Plocka ihop, så sticker vi.
Nein, nein. Schnell! -De landar väl i Berlin snart.
Är allt klart där nere? -Ja. Tyskarnas schakt är utslaget.
Alla ledningar är dragna.
Fem minuter! -Fem minuter!
Det här är vår stora dag.
Ja, sir.
Lycka till.
Fyra minuter kvar. -Det var lätt.
Man begravd!
Vem? -Tiffin. Han är där borta.
Skynda er!
Tiffin?
Tiffin!
Schassen !
Det tar tid att få bort det här.
De får skjuta upp sprängningen.
Vad ska vi göra?
Tiffin!
Gå bara. Det finns ingen mening med att alla dör.
Fraser får dem att sluta!
Vi kommer tillbaka när vi vet !
Okej!
Hej då, Tiffin!
Kom. Kom nu, Wal!
Hej då, killar.
En minut!
Ur vägen! Undan!
Skyldra gevär!
Ur vägen! Undan!
Ur vägen, för helvete!
20 sekunder.
Ur vägen! Undan! Flytta er, för fan!
15 sekunder!
Tiffin är kvar. -Vad hände?
Ett ras.
Sir, snälla. -10 sekunder!
Han lever. -Nio, åtta...
Vi får ut honom på några minuter. -...sju, sex...
...fem, fyra...
...tre, två... -Woodward, för helvete! Det är Tiffin!
Eld!
Det är ditt hjärta.
Känn efter.
Du hör ditt eget hjärta slå.
Woodward. De väntar.
Woody, är allt bra?
Allt är bra.
Jag kommer snart.
Är allt bra?
De 19 bomber som sprängdes 7 juni 1917-
gav världens kraftigaste explosion nånsin.
Tryckvågen kändes så långt bort som i London och Dublin.
Slaget om Messines var ett av de allierades mest framgångsrika slag.
Men inom några månader återtog tyskarna Hill 60.
Det dröjde ett och ett halvt år till innan kriget var över.
Över 16 miljoner liv förlorades.
Oliver Woodward återvände till Australien 1919.
För sina insatser fick han Military Cross med två spännen.
Endast fyra australier har fått det.
Oliver Woodward och Marjorie Waddell gifte sig 1920.
De fick tre barn och levde ihop i 46 år fram till Woodwards död år 1966.